Edgtho!
Edghto!
Hold op med at råbe. Jeg kan godt høre dig.
Jeg troede, du var oppe i tårnet.
- Derfor er jeg der ikke... -Jeg har mad med til dig.
- Vi får regn. - Det er bølgeslag.
Fem kilometer nordpå er der en klint. Det er bølgerne, der lyder som torden.
Bønderne kalder den Tordenklinten.
- Tågen er ved at lægge sig. -Jeg har set det.
Ormen... De har vækket ildormen.
Skynd jer!
- Er det en ildorm? - Den spyr ilden.
Hvad er det der nede på engen ved tårnet?
- Det er et barn. - Se hende...
Luk porten op. Luk porten op!
Skub!
Ned!
Luk op!
- Så du ildormen? - Det er et kavaleri.
-Jeg ville foretrække en drage. - Der er hundredvis, med fakler.
- Tag nordsiden. - Kom, lillebror! Nu begynder det.
Araber!
Dø!
Allah være mig nådig.
Hold dem her. Nu har jeg dig!
Det er et menneske.
Det er et menneske!
Bare rolig, lillebror.
Der er flere.
De brød igennem porten!
- De brød igennem porten! - Vend om og tag kampen op!
Kom nu!
Grib!
- Hvad skal jeg gøre med den? - Sæt foden på den og stå fast!
Skeld, Halga, Roneth...
... og Rethel følger snart trop.
Jeg må hverken drikke gærede druer ...
... eller gæret hvede.
Hvorfor griner du?
Honning.
Det er lavet på honning!
Vi kommer til at dø her.
Det er...
... muligt.
Kom.
Kom nu.
- Svækkede eller styrkede hun dig? - En gentleman røber ikke den slags.
Der hænger tre til på værnet.
- En krydsning af menneske og dyr. - Det er et menneske.
I så fald må det sove. Sover det, har det en lejr, som vi kan spore.
- Skal vi angribe dem? - Har vi noget valg?
Følg med.Jeg kender en kvinde, som kan hjælpe.
Hent araberen.
Hun var gammel, da mormor var pige... Hun er rablende gal.
Den perfekte rådgiver...
Weilew...
Fy, fy, fy... Det er dronning Weilew, som står her foran mig, ikke sandt?
- Vi ønsker at spørge dig til råds. -"Vi" eller han?
Kom nærmere, Buliwyf.
Nærmere.
- Kender du mig? -Jeg har da ører.
"Kriger" , siger vinden. "Høvding" , siger regnen.
Men hvorfor opsøger du mig? Har du truffet dine ligemænd?
Dine ligemænd... som æder de døde.
Vi søger din visdom.
Krige afgøres af viljen. Måske har I valgt den forkerte slagmark.
Har I en souvenir? En ting?
- Noget, som tilhører dem. -Ja.
De viser jer vej, men I ser det ikke.
I kan slagte dem, indtil I rådner, uden at have opnået det mindste.
Find roden og knæk viljen.
- Hvordan? - Det her er wendolernes moder.
De agter og ærer hende.
- Hun er viljen. - Hvor kan jeg finde hende?
Hun er jorden. Find hende i jorden.
Og Buliwyf... tag dig i agt for lederen af deres krigere.
Han bærer magtens horn.
Ham skal du også slå ihjel.
Har vi noget, der ligner en plan?
Vi rider, indtil vi finder dem og slår dem alle sammen ihjel.
- Et barn ville kunne følge sporet. - De er ikke det mindste bange for os.
- Hunden kan ikke lide os. - Bjørnekranier.
Jeg tror ikke, de kan lide at få besøg.
Kløerne...
Hovedtøjet...
Bjørne...
De tror, at de er bjørne... Vi skal tro, at de er bjørne.
- Hvordan jager man en bjørn? - Man lader hundene spore den.
- Hvordan gør man det om vinteren? - Man går ind i dens hule med spyd.
- Hvor er hulen? - Nede i jorden.
- Der er mange fakler på klinten. - Er der en hule?
Der er ingen hule.
Jo... det er der.
- Lige ind i klippevæggen. - Hvordan kommer vi ind?
Der er ingen hunde, så måske...
Det ville koste dig et kys...
- Hvor langt nede i jorden er vi? - Vi falder ud på den anden side.
Se ned på jorden.
Jeg tog fejl... De er ikke mennesker.
Hvis vi hugger dem ned, får vi de andre på nakken.
Vi sænker os ned, og svømmer.
Jeg lægger ud.
- Kom så, lillebror. -Jeg er ikke meget for højder.
Bliv der.
Nu! Dræb hende!
Fanden tage det!
- Er det overstået? -Ja.
Det bliver svært at komme ud igen.
Der er en vej ned.
Jeg orker ikke at løbe længere.
Det har været en god dag.
En god dag...
Af sted med dig, knægt.
Gå nu.
Halfdan?
Vi følger bækken. Den må jo løbe ud et sted.
Den løber ind under klippen.
- Buliwyf! -Jeg klarer mig.
Vi kæmper i par, så der er tid til hvil.
Nu kommer de.
Hvad værre er, nu får vi regn.
Vi får regn... Vi får regn.
Vent, vent!
- Torden... - Bølgerne tordner. Tordenklinten!
Bølgeslag...
Bølgerne slår derude.
Kan vi svømme derud, eller drukner vi, hvis vi prøver?
Vi gør et forsøg.
Fyld lungerne med luft!
En, to, tre!
Det er ganske enkelt. Hvis de ikke følger efter os -
- så er der for langt at svømme!
- Han dør i løbet af natten. - Det er da ikke sikkert.
Der er slået knude på livstråden. Den blev spundet for længe siden.
Hænger du med hovedet på grund af mig?
Jeg kan ikke andet.
Jeg har kun mine hænder. Jeg kommer til at dø i armod.
Du får en konges begravelse.
En mand kunne blive anset for velhavende -
- hvis en anden ville tegne historien om hans gerninger...
... så folk husker dem.
Han ville sandt for dyden blive anset for velhavende.
Han er på vej til den anden side.
Han holder sit sværd, som om han var bange for, han ikke ville vågne.
Slå det ud af hovedet og hvil dig.
-Jeg er ikke træt. - Hvil dig.
Wendolerne vil hævne deres moder. De kommer snart.
Igen?
Vi fik ikke dræbt lederen. Så længe han lever, tager de kampen op igen.
Hvornår?
I nat.
Aftenen er lang her.
Ikke som derhjemme.
I nat tror jeg ikke, at vi får...
... tåge.
"Dræb moderen" , sagde hun. "Dræb lederen, så bukker de under."
Vi får snart at se, om hun havde ret.
Vi får i det mindste ikke problemer med ild.
De er skrækslagne og klar til at flygte.
-Jeg ville ønske, at Buliwyf var her. - Det er ét fedt.
Gør jer klar.
Nådige Fader...
Jeg har ødslet tiden bort med planer om alt muligt.
Det her indgik ikke i dem.
Men i dette øjeblik...
... beder jeg blot om at leve de næste par minutter med ære.
Når tiden kommer...
... så lad dem ikke blive taget.
For alt det, vi burde have tænkt på, men ikke tænkte på...
For alt det, vi burde have sagt, men ikke sagde...
For alt det vi burde have gjort, men ikke gjorde...
... beder jeg Dig, Gud, om forladelse.
Nu kommer de!
Der ser jeg min far.
Der ser jeg min mor, mine søstre og brødre.
- Der ser jeg mine aner... - ... helt tilbage til begyndelsen.
De kalder på mig.
De beder mig gøre dem selskab...
... i Valhalla...
... hvor de tapre...
... lever...
... i al evighed.
Det er forbi.
- Vi beder til, at du kommer godt hjem. - Til hvem?
I nøjes med én gud i dit hjemland, men vi har mange.
Jeg beder til dem alle sammen. Tag det ikke ilde op.
Jeg er dig evigt taknemmelig!
Farvel, araber!
Farvel, nordbo.
Vi lagde have med uhyrer og skove med dæmoner bag os.
Lovet være Allah, den nådige og barmhjertige.
Måtte han velsigne hedningene, som tilbad andre guder -
-gav af deres mad og udgød deres blod-
- så Hans tjener, Ahmed Ibn Fahdlan -
- kunne blive en mand og en nyttig Guds tjener.